Núdzový signál SOS sa stal oficiálnym spôsobom volania o pomoc 1. júla
1908, keď do platnosti vstúpil Medzinárodný dohovor o rádiotelegrafii.
Ten vzišiel z Medzinárodnej rádiotelegrafickej konferencie v Berlíne,
ktorá sa konala od 3. októbra do 3. novembra 1906.
Konferencia sa mala pôvodne konať už v roku 1904 a mala nadviazať na
výsledky predchádzajúcej konferencie z roku 1903, jej začiatok sa však z
rôznych príčin posunul až o dva roky. V roku 1903 sa jej zúčastnilo
deväť krajín, v roku 1906 dokonca až 27 krajín. V oboch prípadoch medzi
účastníkmi nechýbalo ani Rakúsko-Uhorsko.
Signál SOS bol spočiatku iba zoskupením znakov bez hlbšieho významu,
skratkou sa stal až neskôr. Je známych viacero teórií o tom, čo tieto
písmená údajne skracujú, dve najrozšírenejšie sú "Save Our Ship"
("Zachráňte našu loď") a "Save Our Souls" ("Spaste naše duše").
V čase vstupu signálu SOS do platnosti patril medzi najmodernejšie
spôsoby komunikácie telegraf využívajúci Morseovu abecedu. Vytvoril ju
americký vynálezca Samuel Morse a tvorí ju sústava dlhých a krátkych
zvukových signálov – čiarok a bodiek. Každé písmeno má priradenú vlastnú
štandardnú kombináciu čiarok a bodiek, písmeno S tvoria tri bodky (…),
písmeno O tvoria tri čiarky (---). Práve táto jednoduchosť zrejme
spôsobila, že voľba účastníkov berlínskej konferencie padla práve na
túto kombináciu písmen.
Telegraf mal na palube aj parník Slavonia patriaci britskej spoločnosti
Cunard. Loď postavili v roku 1902 a pokrstili ju Yamuna, meno Slavonia
dostala až v roku 1903. Námornícka legenda tvrdí, že premenovanie lode
prináša smolu. Ak je to naozaj tak, kliatba sa v prípade Slavonie
naplnila o šesť rokov neskôr, keď v roku 1909 prevážala emigrantov z
Európy do New Yorku. V hmlistom počasí stroskotala pri portugalskom
súostroví Azory, ale vďaka signálu SOS jej priplávali na pomoc dve
blízke lode. Nehoda sa tak zaobišla bez obetí na životoch.
Signál SOS vyslal v roku 1912 aj "nepotopiteľný" Titanic, cestujúci na
jeho palube však nemali toľko šťastia ako tí zo Slavonie. Odhady
uvádzajú, že pri potopení Titanicu zahynulo 1490 až 1635 ľudí.
Signál SOS v Morseovej abecede naposledy symbolicky zaznel 1. februára
1999. Od tohto dátumu nákladné lode s výtlakom vyšším ako 300 ton alebo
dopravné lode vezúce viac než 12 pasažierov plaviace sa na otvorenom
mori povinne vymenili telegrafy za rádiá a satelity. Oficiálne sa tak
začala éra globálneho námorného tiesňového a bezpečnostného systému
(GMDSS), ktorý vyvinula Medzinárodná námorná organizácia (IMO),
špecializovaná organizácia OSN zodpovedná za bezpečnosť námorných lodí.
Signál SOS napriek vyradeniu telegrafov z aktívnej služby naďalej
zostáva v platnosti ako jeden zo spôsobov, ktorý možno využiť na volanie
o pomoc. Okrem akustickej či vizuálnej podoby napríklad pri svetelnej
signalizácii pomocou zrkadla možno jednotlivé písmená napríklad vytvoriť
z rôznych materiálov.
Oficiálne vyradenie telegrafov prežila aj morzeovka, naďalej sa využíva napríklad v armáde, námorníctve, či medzi rádioamatérmi.